Физикални изследвания:

1. Оглед-задължително се започва с оглед на устната кухина, езика и съзъбието. При заболявания на хран. органи езика е обложен с бели налепи, при атрофичен гастрит или хроничен ентероколит езикът е изгладен, атрофичен, блед, понякога с рагади. При пациенти с кръвоизливи от храносмилателния тракт, при чести и обилни повръщанеия или диарии кожата е суха, бледа, лигавиците –анемични, често се наблюдава консумативен сидром.

2. Палпация-основен метод за изследване на ХС. С нея се установява сухота на кожата при болни с обилни повръщания и диарии или злокачествени заб. Търсят се увеличени лимфни възли. С повърхностна и дълбока палпация на корема се установява наличие на болезненост, туморни формации в коремната кухина, мускулна защита(синдром на Блумберг-мускулен дефанс) при остър апендицит и перитонит.

3. Перкусия и аускутация-перкусията на корема се използва за установяване на свободна течност в корема)асцит. С аускутацията се установява характера на червната перисталтика-липсваща при перитонит, отслабена или бурна, оживен апри заболявания на червата.

Инструментални изследвания:

1. Рентегеново изследване на стомаха и червата-чрез поглъщане на контрасна материя(бариева каша) и рентгенологично проследяване на придвижването по стомшано-чревния тракт. Контрасна иригография-контрасно в-во (бариево мляко) се въвежда с клизма в ректума и колона, предварително добре почистен от фекални маси с неколкократни очистителни клизми.

Ендоскописки изследвания:

*езофагоскопия, фиброгастроскопия и фиброгастродуодено-скопия-въвежда се оптически апарат през устната кухина и хранопровода до лумен ана стомаха и дуоденума. Извършва се оглед на езофагеалната, стомашната и дуоденалната лигавица търсят се патологични отклонения(кървене, туморни формации, възпаления). Метода дава възможност да се вземе материал(бипсия) за извършване на хистологично изследване. Изследване изисква специална подготовка на пациента. Предния ден се дават очистителни средства. Вечерта и сутринта преди излседването пациента трябва да е гладен и жаден. Може да се извърши с местна упойка с лидокаин и без упойка. Изследването продължава няколко минути.

*ректороманоскопия-ендоксописки метод за изследване на ректума и долната чст на сигмата на височина до 28 см от аналното отвърстие. Използва се рекмоманоскоп, чрез който се оглежда лигавицата на червото и има възможнос да се вземе биопсичен материал.

*фиброколоноскопия-директно оглеждане на лигавицта ана цялото дебело чрево от ануса до началото на колона. Апарата се въвежда през ануса, след добро почистване на дебелото черво с клизми.

- *ендолуменна трансендоскопска (колоноскопска) ехография-съчетание на фиброколоноскопия и ехография и позволява да се получат изображения за обема и разпостранение на туморния процес в стената на дебелото черво